Corky, kan du inte berätta din historia för oss?
Som ni vet så är min historia ingen riktigt tragisk historia.
Om inte tristess är tragiskt.
Jag... Ja, jag var gift. Jag hade alla bekvämligheter man kan begära.
Jag trodde att det skulle göra mitt Liv meningsfullt.
Jag slutade bara vilja gå på fester och...
...spela tennis... Med Mina väninnor.
Bara så ni vet så stryker jag hellre lakan än spelar tennis när det än är.
När jag var runt elva år gammal bodde jag hos min mormor-
- nära schwarzwald i ett litet hus, en trappa upp.
Och jag hade en katt. Hon hette Fifi.
Jag fick faktiskt ett Oregon cultural heritage-pris.
- De där priserna är inte viktiga. - Okej.
Jag fick ett recept på valium-
- vilket åtminstone fick dagarna att gå snabbare.
Ja, där låg en sten som var ungefär så här stor.
Och den hade räfflor i sig, typ små bulor.
Och jag: "Tant janey, vad är det här?"
Och hon sa: "Vet du inte vad det är?" Och jag sa: "Nej."
"Det är min tuttesten." Och jag: "Din tuttesten?"
"Min tuttesten. I tjejslagsmål slår man dem i bröstet med den."
Hon skojade inte.
Sen en dag tog jag bara av mig alla Mina kläder-
-och gick nerför gatan.
Och... Brevbäraren hittade mig och tog hem mig-
- och ringde min man som om jag var ett barn.
Jag bär fortfarande min vigselring-
- men jag är skild nu och jag är mycket lyckligare.
Kanske ska livet inte vara-
- så meningsfullt som vi tror att det är.
- Tack, corky. - Tack, corky.
Mina damer och herrar, ge en stor applåd till-
- portlands skämttecknar-kändis John Callahan!
Hej, jag heter John och jag är alkoholist.
- Hej, John. - Det är skönt att vara här.
Den sista dagen som jag gick vaknade jag utan bakfylla.
"Den här Stan är inte handikapp- anpassad nog för oss båda!"
Den sista dagen jag gick vaknade jag utan bakfylla.
Jag var fortfarande packad efter att ha supit kvällen innan.
Jag visste att jag hade typ en timmes frist innan...
...nervositeten... Och abstinensen satte in.
Tänk om jag tappade kontrollen, flippade ut.
Den närmsta affär där jag kunde köpa sprit låg vid en stor korsning.
- Hej. - Håller du dig kall?
- Visst är det hett i dag? - Ja, bra strandväder.
Jag försökte prata med butiksägaren och verka helt obesvärad.
Jag är målare. Vi har fullt upp.
Så jag såg ut att ha koll på allt.
Men man hade fått vara blind för att inte se min hand skaka.
Ja, jag tror nog att jag tar en sån där tres abories. Tequilan.
Hej. Hur är det?
- Rätt häftig dag, va? - Ja. Bra surfväder.
Om himlen blir blåare blir det som en muddy waters-låt.
Förlåt?
Jag är låtskrivare. Jag lyssnar på massa olika musik.
- Vill du ha en sup? - Nej tack.
Vi ses nån gång, okej?
Du har ett problem, Callahan.
Jag vet tre saker om min riktiga mamma.
Hon var irländsk-amerikan, hon var rödhårig, hon var lärare.
Ja, just det...
Och hon ville inte ha mig. Okej?
Fyra saker.
Då tog de oäkta katolska barn från mamman vid födseln-
- och så fick nunnor ta hand om dem i sex månader-
-utifall mamman skulle ångra sig.
Var min mamma en drottning? Var hon en hora?
Kan jag hitta henne och överraska henne till exempel i en bankkassa?
"Ja, jag vill lösa in den här checken, mamma!"
Jävlar. Hjälp...?
Du vurpade!
Fast försiktigt. Lugnt och fint. Försök inte stajla.
Andra hållet. Så ja.
- Försiktigt, försiktigt. - Så där.
Lyft upp honom lite.
- Vad är som luktar? - Det stinker!
- Ja, dra upp högerbenet där. - Här?
Ja, lyft upp byxbenet där.
Kom igen, var modig. Fäst den i den vita prylen.
- Har du ritat det här? - Ja.
- Fattar ni den? - Ja.
Oroa er inte, killar. Han kommer inte långt till fots.
Han kommer inte långt för att han är skadad, va?
- Min mormor sitter i rullstol, så... - Tråkigt att höra.
Jag försörjer mig på att Rita de här, men temana gör folk arga på mig.
- Nej, det är skitbra. - Är det där en bilolycka?
- Det ligger en död kille under bilen. - Är det där blåmärken?
Jag har 5 dollar i bröstfickan. Köp ett litet paket cigg åt mig.
Vad du än gör, gör det där borta!
Hej, snickers. Hur har din dag varit?
Har du hunnit träna lite?
Ditt jävla as! Du är för helvete sen!
Jag har suttit här hela jävla Dan! Det har varit jävligt blött!
Jag har byxorna fulla av skit och du lämnade mig inget att dricka!
Tre jävla timmar! Vad fan gör du egentligen?
Jag är anställd som din skötare, inte din slav.
Du kör med mig. Det går inte ens fem sekunder innan jag ska göra nåt.
Jag hatar ju när du ger mig order. Jag gör saker när jag känner för det.
Vad hade du sagt om jag började köra med dig hela dagarna?
Jag ska bada dig strax. Jag måste varva ner.
Här har du. Fira din självständighet.
President Carter backar återigen i vår opinionsundersökning.
Nedgången är liten, men stadig.
Det här är enligt vår telefonenkät med 1 600 personer i förra veckan.
När jag dricker når jag absoluta botten.
Och jag dricker mer och når absoluta botten igen.
Jag tvingades inse att jag var maktlös mot alkohol.
Jag sökte efter nåt annat.
Vill du verkligen gå på ett aa-möte? Jag har aldrig trott på den grejen.
Sist jag var här sa jag bara vad som flög in i skallen på mig.
Tyvärr, men vi kan inte släppa in nån som är så här grotesk.
- För guds skull, jag heter reba. - Hej. Jag heter John.
Välkommen till alano club.
Jag trodde att du menade allvar. "Inga hundar, inga kvadriplegiker."
Gud, ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra-
-mod att förändra det jag kan-
-och förstånd att inse skillnaden.
Någon under 90 dagar?
Hej, jag heter Felix och jag är alkoholist.
Hej, Felix!
Det här är dag 14.
Hej. Jag heter Joseph och jag är alkoholist.
- I dag har jag 56 dagar. - Häftigt.
Det är hårt, för där ute vill de höra hur många år man har varit nykter.
Men här påminns jag om hur bra det är att jag är där jag är.
Jag minns när jag inte trodde att 30 dagar var möjligt.
Men här är jag nu, så... Tack.
Vill nån annan tala?
John Callahan. Jag känner inte min mamma och blev lam i en bilolycka.
- Och jag är alkoholist. - Hej, John.
Kul att träffa dig, John Callahan, som är alkoholist.
Du är på rätt ställe, tror jag.
Jag heter Donnie och jag är alkoholist. Hej.
Och när jag började programmet-
-hade jag två par byxor.
Ett med skit i dem och ett utan.
Och jag struntade i vilket par som jag hade på mig.
I dag hyllar jag medelmåttigheten.
Jag vaknade och tog på ett par skitfria byxor-
- och gick för att ta en kopp kaffe och kaffet var så jävla gott.
Och min dag har varit rätt bra.
Tills jag kom in hit och såg er alla.
Fortsätt berätta din historia, John.
Ja, just det. Historien...?
Jag kom hem till mig runt fyra-
- och såg Jesus alvarado, min arbetsgivare.
John! Läget?
- Hälsa på bill. - Hej.
Min småstadserfarenhet var-
-begränsad ifråga om funktionshinder.
- Hur är det, John? - Bra.
Jesus ville att jag skulle titta på killens penna.
Kolla på den. Du måste hålla den upp och ner.
- Jag gick in för att ta en sup. - Jag kommer tillbaka för hämnd.
- Gud, jag har glömt hur man gör! - Vad händer?
- Hey, John. Det här är Bonnie. - Jag hörde att du är från Oregon.
- Hur roar ni er där uppe? - Det är rätt dött i Oregon.
Så många kör ner hit till long beach för att söka jobb.
- Vi ska på fest i kväll. Ska du med? - Jaså?
Kan du köra oss dit?
Vi kommer råka illa ut i kväll.
Är jag lycklig? Nej. Skild? Ja.
Jag träffar ett par killar nu och har gått i terapi. Har du gjort det?
Det vore jättebra för dig.
Jag har precis slutat äta kött, ska sluta med mejeriprodukter.
Jag ska köra fit for life utan ägg nu.
- Jag måste på toa. Väntar du här? - Ja, okej.
Var är tjejen jag pratade med?
Den rödhåriga tjejen? Jag tror att hon gick nyss med några vänner.
Lämnade hon festen? Kul för henne.
- Ni är kvar här. - Ja, du har kvar oss.
Helt jävla otroligt! Dexter. Dexter. Jag heter Dexter.
- John. - John? Vad sägs om den tjejen?
- Hon gick. - Hon diggade dig.
Ja. Hon ville ta hem dig, ha lite sofistikerat la-sex.
Hon pratade bara om sin tjocktarm.
Alla i la pratar om sina tjocktarmar.
Och det är för att de är rövhål.
- Ja. Var kommer du ifrån? - Jävlar. Stäng av den där skiten!
- Jag vill spy! För mycket Dylan. - Nonsens. Han är en poet!
Svaret, min vän, är att få ett blåsjobb i vinden
svaret är ett blåsjobb i vinden
killen blir avsugen. Och han gnäller om det.
Han snackar inte om att bli avsugen. "Blåsjobb i vinden", din jävla idiot!
Jag vet! Jag jävlades med dig!
Tror du inte att jag vet det?
Lyssna på mig. Allvar.
Jag vet en fest som är tio gånger bättre än det här skitpartyt.
Vi drar dit nu. Brudarna där är tio gånger hetare.
Vi kommer få så mycket sex.
Va? Du och jag. Kom igen.
Vilket löfte.
Jag antar att vi trodde att brudarna var vackrare på andra sidan Stan.
Så jag lämnade Terry och hennes vänner och vi åkte till nästa fest.
Men först söp vi oss ännu fullare.
Fortsätt langa dem hit.
Vissa säger att jag ser ut som Burt Reynolds. Jag ser det inte.
- Ser du det? - Ja, det gör jag. Du är en sexig man.
Tack! Du är en sexig man.
Kan du fortsätta langa dem? Jag vill inte säga det.
Du har många att ta hand om här, men kom ihåg din viktigaste kund.
Vad sägs om hela flaskan? Vad sägs om hela flaskan?
Räcker det här?
Hör du. Deppa inte. Det Finns så många fler.
Fortsätt langa dem. Vi har pratat om det.
Kan du ta ratten?
- Jag är tillbaka. - Skölj munnen.
Gissa vem du åker med. Jag är fittslickarkungen i orange county.
Jag älskar att joddla in i den.
Åh, jävlar! Det där är Scotts adventureland.
Scotts adventureland!
Har du aldrig varit där? Vi åker dit. Gör en u-sväng.
Hoppa över muren.
Just det. Herregud.
Dra!
Verkligen?
Du muckade just med fel cowboy.
Fan! Jävlar!
Nej!
- Min bil, jag kör. - Du kan inte köra, min vän.
- Jag tar de där jävla nycklarna. - Hörni!
Ni två kan inte köra.
Brudar.
Och då hände det.
Dexter misstog en lyktstolpe för en avfart-
-och drämde in i den i 145 knyck.
Hej, John. Jag är dr mirione.
Skarpt, skarpt ljus? Visst är det överraskande bullrigt?
Det är mycket lite lugn och ro för de döende och nästan döende.
Är jag döende?
Livshotande skadade patienter överlever i snitt tolv timmar här.
Otäck olycka som ni hade.
Jag såg bilen. Den ser förfärlig ut. Förfärlig.
- Jag hör dig inte. Tala högre. - Vad hände med föraren?
Vad hände med Dexter?
Han klarade sig med lite skrapsår. Han hade enorm tur.
Herrejesus. Jag tycker så himla synd om dig. Kanske förlamad för livet.
Fast en fin soluppgång.
Hej. Då ska vi se här...
Det här är en c5-c6, vilket är en komplett lesion av kota 6.
Bra axelrörelser. Total förlamning i kropp och Ben.
- Inga fingerrörelser, men bra... - Jag är en äkta kvadriplegiker.
Ryggmärgen avsliten mellan kota 5 och 6. Hela vägen ner.
Nånstans mellan tiokampsmästare och likstelhet.
...och halva diafragman. Om han inte är försiktig kan han kvävas.
Den här patienten är en c4-c5, neurologiskt intakt.
Det är en tibialplatåfraktur, en inte lika katastrofal skada.
Hej, John. Jag heter annu.
Wow. Du är väldigt snygg.
Hur går det här, John?
Det är illa.
Det är verkligen illa.
Jag kan inte röra mig. Jag känner inte min kropp-
-och där jag känner det gör det ont.
Jag kan inte pissa. Det känns som om jag ska bli helt jävla galen.
Ja. Ja, det låter inte som om det går så bra.
Nej, det gör det inte. Det är hemskt. Jag vet inte hur jag kan gå vidare.
Hur kan jag leva ett Liv efter detta? Jag kommer inte att ha nån framtid.
Och läkarna säger inget till mig.
Men de sa att jag kommer att vara så här livet ut.
Jag kan inte förstå det. Det känns orättvist.
John, du är en mycket speciell människa. Det känner jag.
Jag tog med blommor till dig. Jag hoppas att du gillar dem.
Tack. Kan jag få lukta på dem?
Vad fint. Tack.
- Ska jag massera Dina axlar? - Ja, gärna.
Det var härligt väder i dag. Jättevarmt. Jag körde hit i min cab.
Tycker du verkligen att jag är snygg?
Ja, du är jättesnygg. Det har inte förändrats.
Och du är enormt stark. Du kommer att få ett fantastiskt Liv.
Jag ber om att jag ska få det.
Jag ber till gud, vet du.
Jag minns alla löften till gud och pakter med djävulen-
- som gjordes av dickenskaraktärer eller i typ "Rosemarys baby"-
- om att göra saker bättre och undgå fruktansvärda öden.
Och vad säger du till gud?
Jag säger: "Snälla, gör så att jag inte är förlamad."
"Jag kan inte vara förlamad. Allt löser sig för John Callahan."
"Jag är inte typen som blir förlamad. Det kan jag inte vara."
Och när du pratar med djävulen, John?
"Jag ger dig vad som helst, precis vad du vill."
"Bara förändra det här."
Och du är från Oregon?
- Det är där du är född? - Ja. Ja.
The dalles.
Det är en lantisstad.
- Vi är ett gäng "gomers". - "Gomers"? Vad är "gomers"?
Jag gillar hur du säger det. "Gomers".
Jag tror att det...
Det betyder att man bor på landet. Det är nedsättande.
- Var kommer du ifrån? - Från Stockholm.
- Det är mycket lax. - Likadant i the dalles.
Ja, massa lax.
- Nu har vi nåt gemensamt. - Jag tror vi har mycket gemensamt.
Ja. Lax. Och vi är båda "gomers".
- Och vad mer, John? - Jag tittar på soluppgången.
- Soluppgången är fin. - Den är väldigt rogivande.
Jag har tittat på gymnasterna där ute.
Jag måste gå till mitt nästa möte nu, men vi ses snart igen.
- När? - En dag i nästa vecka.
- Jättetrevligt att träffa dig, John. - Kul att träffa dig också, annu.
- Tack, tack för Mina blommor. - Vi ses snart.
Hej då.
- Jag är glad att jag träffade annu. - Är du inte glad att du träffade oss?
- John gillar inte oss. - Klart jag gillar er.
- Men jag får inget ligg med er. - Har du försökt?
Nå, har du försökt?
Ett, två... Och tre. Så ja.
Justera honom. På tre. Ett, två, tre.
Allt klart.
Här är startknappen. Ha så skoj.
- Snyggt skott. - Hej. Hur är det?
- Rätt bra. Själv då? - Rätt bra. Vi bara spelar lite.
- Jag heter John. - Charles-Marie. Välkommen.
Vi tackar paren i filmen som berättat om sina sexliv för att hjälpa andra
sexuell aktivitet är en möjlighet att lära känna sig själv igen.
En möjlighet att bygga självförtroende.
Efter din olycka får din kropp inte vanliga psykogena erektioner längre.
Så du måste använda reflexogena erektioner.
Reflexogena erektioner? Det låter sexigt.
Jaha, hur gör jag för att få det?
- Kan du demonstrera? - Uppför dig nu.
Har du tänkt på att be din lilla sköterska sitta på ditt ansikte?
- Lily, jag får fråga dig en sak. - Visst, ja, fråga mig vad som helst.
Kan du sitta på mitt ansikte?
Det är en chockerande, men ändå galet upphetsande idé.
Men nej. Vore det passande?
Vem bryr sig om det är passande?
- John...! - Du tänker på det.
God natt.
- Hörde du det där? - Du fixade henne.
- Inte helt. - Hon kommer tillbaka.
Mitt jobb är att ge dig erektionen. Det är det enda jag bryr mig om.
Det värsta hon kan säga är nej.
- Och då kommer du och frågar mig. - Kör till.
Reflexogen betyder bara att den måste komma av beröringen, okej?
Om hon sitter där kommer beröringen att stimulera blodflödet hit-
-och orsaka en erektion.
Men du kan inte bara tänka på det. Du kan inte bara fantisera längre.
- Förstår du? - Ja, där satt min kuk förut.
Dra. Jag försöker komma längre och längre. Och nu... Så där.
Ibland vill jag bara dricka.
Det känns orättvist att jag inte får ta en sup.
Men vi kan gå på kinakrogen i helgen och dricka så mycket vi vill.
Och vi får det gratis, för de tycker synd om oss. Vi skor oss på det.
Vet du... jag och Charles-Marie var på väg hem från kinakrogen.
Vi åkte över järnvägen på vägen hit-
- och Charles-maries stol fastnade i rälsen.
Jävlar!
Och han sa: "Låt mig dö. Låt mig dö. Det är bättre så här."
Låt mig dö!
Ta tag i min stol! Ta tag i min stol!
Och det roliga var... Att han menade det.
Och jag tror att han i det ögonblicket ville dö.
Det är inte så roligt, John. Det låter farligt.
Det ingår i rutinen för kvadriplegiker.
- Hallå? - Hej. Är det Donnie?
Det är John Callahan.
- Neoninvaliden från yttre rymden. - Mannen med orangerött hår?
Jag har alltid sett min hårfärg som elektrisk orange, men Jo, det är jag.
Jag hittade ditt nummer på tavlan.
Jag ringer för att... Jag behöver en sponsor.
- Jag har många kultingar just nu. - Va? Jag behöver en sponsor.
Mina nykomlingar är kultingar.
Ska jag hjälpa dig bli nykter?
Jag såg dig tala och gillade verkligen det om de två byxparen...
John, jag vet bara inte om du menar allvar.
- Herrejesus! - Jag kallar honom Chucky.
- Jag vet inte, John Callahan... - Jag menar allvar.
Ibland skämtar jag för att jag blir nervös.
- Men jag behöver nåt. - Vet du...
Varje dag, som ett urverk-
- prick klockan 16 blir jag massivt deprimerad.
Jag är deprimerad från stunden när jag vaknar, så jag slår dig.
Vi ska ha ett gruppsamtal. Hemma hos mig på lördag.
- Kan du inte titta förbi? - Ett samtal?
Vi ska prata om Chucky. Northwest Johnson 4014. Kom i tid.
- Northwest Johnson 4014. - Pratar du med mig?
- Okej, tack. Vi ses då. - Drick vatten. Hej då.
- Vad var det nu? - Southwest Johnson 4014.
Kom.
Sam! Kom tillbaka och röj upp här. Och stick ut och träna lite.
- Träna själv. - Hej.
Otroligt... Oj, förlåt. Hej.
- Hej. Jag heter Debbie. - Jag heter John.
Jag ska till parken. Vill du följa med mig?
Få se nu, det är måndag...
- Ja, för fan! - Ja? Tack. Bra, då kör vi.
- Är Donnie här? - Ja.
Hej, jag heter John.
- Välkommen till gruppen. - Tack. Förlåt att vi är sena.
Tim trodde att det var southwest.
- Det är lugnt. - Jo, men vi kom hit, va?
Reba här tror jag att du har träffat. Martingale, corky, hans, Mike.
Välkommen.
- Det där är Tim. - Välkommen, Tim.
Hej, Tim.
Och nu när alla har hälsat- hur har allas vecka varit?
- Vill nån tala? - Ja, jag.
John, eftersom du är NY här... Jag är poet, gatupoet.
Och gayaktivist.
Jag var på rodeon i Pendleton och läste då en av Mina dikter-
- som innehåller många referenser till unga kukar. Den går så här.
"Het i sommarsolen."
"Hela långa Dan jobbar han som fan."
"Den blir styvare och styvare"-
- "och styvare."
"Redo att ploppa ut från sin knappgylf."
Plopp! Plopp!
Vi fattar. "Plopp! Plopp!" Den handlar bara om penisar.
Och plötsligt stoppar en cowboy mig och säger att min dikt är pornografi.
- Du tyckte inte att den var det? - Nej, det var den inte.
Det var en kraftfull amerikansk dikt.
Cowboyen sa åt mig att sluta och jag sa:
"Jag är amerikan och läser en dikt om en amerikansk institution."
Han gillade inte det. Han anklagade mig för att vara full.
Jag sa till honom: "Jag har varit nykter i tre år."
"Jag är en stolt aa-medlem." Och så gick jag därifrån.
Vill nån säga nåt om martingales historia?
- Dikterna gör heterokillar arga. - Nej, jag är inte arg, hans.
Men grejen är att sån ilska kan hindra din rehabilitering.
Vi kan nog alla vara överens om-
- att vara där ute och ha roligt utan att dricka känns jättebra.
Men det är en sak att läsa upp Dina dikter för folk du känner-
- på grekiska kaféer, men att läsa den på en rodeo är lite farligt.
- Jag tycker att han var jättemodig. - Jag med. Skit i bondlurkarna, va?
Jag är en bondlurk med hockeyfrilla. Du vet att jag kan klå upp dig.
John, några kommentarer?
Men alla Dina dikter kan väl inte handla om penisar?
Du har säkert en del vackra också.
Jag tror att vi alla under våra onyktra perioder-
-har levt tämligen kaotiska Liv.
Det är en hårfin gräns mellan att skapa kaos för äventyret-
- och att skapa kaos för att man är beroende av det.
John säger inte så mycket. Han kanske tycker att han är bättre än vi.
Vill du berätta om ditt drickande?
Jaha... Säger jag "John, jag är alkoholist"?
Berätta bara om ditt drickande.
Jag började dricka när jag var 13.
Jag stal en flaska gin från min tant Diane.
Och jag gillade det. Mycket. Och jag slutade aldrig.
- Ja, jag... - Fortsätt berätta.
Jag fortsatte dricka, antar jag-
- kanske för att jag var adopterad. Jag var adopterad.
Det kanske fick mig att inte bry mig lika mycket om det.
Eller... Ja, jag vet faktiskt inte.
Corky drack för att hon hette corky.
- Det stämmer. - Jag drack för att skorna klämde.
Vad kul att det här roar er.
John, det vi försöker säga är att alla har ursäkter.
Jag blir stött för att ni beskriver den stora smärtan-
- av att vara föräldralös som en ursäkt.
Det är ett av många faktum.
Som exempelvis att jag inte kan röra en jävla muskel under min bröstkorg.
Räknas det som en ursäkt? Vad skrattar du åt?
Vi visste att du skulle säga det.
Din jävla kossa!
Du vet inte vad smärta är om den så kryper upp i din röv och slukar dig!
Faktiskt så har jag cancer i hjärtat.
Och låt mig bara säga nåt om Dina "stackars mig".
Om du fortsätter säga "stackars mig" så ber du snart om en sup till.
Och när jag kom hit första gången var jag en fet, värdelös kossa.
Men jag tog mig igenom de tolv stegen och skapade lite Liv åt mig själv.
Förlåt mig, reba.
- Förlåt, allihop. - Det är okej.
Det är okej, John. Du ligger rätt i schemat, vännen.
Och jag är glad att du är här. Bara så du vet. Jag är glad att du är här.
Jag gillar er.
För ni är helt jävla galna.
- Vi gillar dig också. - Vänta tills ni lär känna mig.
- Hej, kompis. - Bjuder du på en klunk?
För helvete. Jag har inte ens tagit min första sup.
Jag har pengar i höger jackficka. Köp en flaska till åt oss.
Okej, bra. Tack.
- Mr katz tar emot dig nu. - Tack.
God dag. Tack för att du tar dig tid att träffa mig.
- Visst. Vad kan jag hjälpa dig med? - Jag heter John Callahan.
Jag föddes 1950 på gamla St. Vincent-sjukhuset.
Jag vet tre saker om min riktiga mamma.
Hon var irländsk-amerikan, hon var rödhårig, hon var lärare.
Ja, just det... Hon ville inte ha mig. Så fyra saker.
Jag hoppades att du kunde hjälpa mig hitta henne.
Jag ritade den här teckningen som visar hur hon kan se ut.
Den kanske kan hjälpa dig.
- Den är jättefin. Callahan? - Ja. John. St Vincent-sjukhuset.
Då ska vi se.
- Är det verkligen min akt? - Ja.
- Låt mig få titta på den. - Kom, åk tillbaka igen.
Då så...
Vad står det?
Kontakt avslutad
- jag kan inte göra så mycket. - Du såg nåt. Vad står det?
- Oregon har en lag... - Skit i Oregon, kom igen.
Jag kan förlora mitt jobb.
Vad står det? Står det "Maggie lynch"?
- Det får jag inte säga, mr Callahan. - Vad då, inte säga? Det står ju där.
- Heter hon Maggie lynch? - Jag ska inte förlora mitt jobb.
Skit i ditt jobb. Du har säkert suttit bakom skrivbordet i 25 år.
- Mr Callahan, ut! Ut härifrån! - Äh, skit ner dig!
Det är kanske ditt batteri eller ett glapp eller nåt.
- Har du en 25-centare? - Ja.
224... 2459.
- Varsågod. - Tack ska du ha.
- Handikappforskningsinstitutet. - Hej. Det är John.
- Det här är Suzanne. - Hej, Suzanne. Det är John.
Min stol har gått sönder. Kan nån komma hit och hjälpa mig?
John, det är tredje gången på två månader som det händer.
Vi har fått skära ner sen den nye presidenten tillträdde.
Snälla du, börja inte nu. Snälla, börja inte, Suzanne.
John, tyvärr. Jag bestämmer inte reglerna.
Vad gör jag som gör dig så här arg? Varför behandlar du mig så här?
Du kör mycket mer i din stol än vanliga kvadriplegiker.
Ja, för jag är en aktiv arbetare! Jag är ingen vårdhemsgrönsak!
Jag ber bara om lite jävla hjälp!
- Sköt om dig, John. - Snälla. Jag ber dig fan. Förlåt mig.
- Sköt om dig. - Snälla, snälla!
Ett mål med gruppen är att sporra till ökad medvetenhet-
- om oönskade och onödiga emotionella problem som vi har.
Utan att sporras sitter vi ensamma med problemen-
- och de kan ligga och gro till spritberoende-
- drogmissbruk, spelberoende och andra ovanor.
Vilka andra ovanor?
Det kan vara vad som helst. Sjukligt samlande, bankrån, självmord.
Det händer, amiga.-Mike. Kan inte du berätta din historia?
Tala om ditt jobb, från början. Vad hette företaget?
Burnside exploratory systems technology. Vi kallade det best.
Jag hade en administratör där som jag inte tyckte så bra om.
När det var krig sket hon i om vi vann eller ej. Vi hörde mycket skit.
Inte så fort, Mike. Är "hon" din administratör?
Ja. Ja, och hon bara satt ensam där uppe i sitt bås.
Sen hörde vi hennes inspelade röst i högtalaren.
- Kan du säga mer om administratören? - Ja.
Ja, först var det vaktposten i vår anfallsstyrka... fan.
Kan vi prata om nåt annat?
Nej. Hur fick hon dig att känna?
Vi var som en familj. Om man umgås tillräckligt mycket med sin familj...
...vill man till slut strypa sin mamma.
Får jag fråga nåt? Fanns det några kvinnor i företaget?
Ja. Administratören. Men vi såg henne aldrig.
Jag är nyfiken på varför det är brist på kvinnor i Dina historier.
I din barndom, under din uppväxt. På ditt företag.
Det måste ha funnits kvinnor i din styrka.
Kvnnor klarar det inte där borta!
Ingen av er hade överlevt två jävla sekunder där!
Det här är gruppsamtal. Martingale, sätt dig. Mike, sitt.
Annars blir du utkastad från gruppen.
- Förlåt mig. - Ni tar det så allvarligt.
Om ni bara gick i kyrkan på söndagarna-
- så tror jag att ni hittar den frälsning ni söker.
Tim, du är skitgullig.
Nu håller du käft, för ingen frågade dig, okej?
Andas. Mike, är du okej?
Tim, kan du dra ner Mina byxor så jag slipper tala genom gylfen?
Här, booby.
Du glömde öppna flaskan! Tim! Lås inte dörren! Tim!
Jävlar.
Jag slår vad om att du kan öppna flaskan, snickers.
Nej!
Jävlar!
Ditt jävla as.
Snickers!
Mamma.
Var är du?
Din jävel. Din hora.
Du lämnade mig här.
Jag är invalid.
Var är du?
Du är en bra människa, John.
Du kan hjälpa dig själv. Du kan sluta dricka.
Och du kan bli lycklig och frisk.
Jag vet att du ropar på mig. Jag älskar mig.
Men, snälla, kalla mig inte för hora.
Hej, Tim.
Nåt riktigt stort hände mig nyss.
Ja, det är... Det är kanon.
- Jag tror inte jag ska dricka mer. - Kan jag ta några av de här kakorna?
- Kan jag det? - Ja, för fan. Ta för dig bara.
Tack. Vad fan har hänt här? Det är ju kaos.
- Var är snickers? - Du har ingen anledning att tro mig.
Varför kallar du dem kultingar?
För att jag är trippel vädur. Och för att de låter mig.
Och för att kultingen är liten och skygg och försöker vara modig-
-och ibland övervinner sina rädslor.
Bara fyra saker: Gå på mötena, läs den här boken som jag ger dig-
- drick inte och om du tror att du ska dricka, ring mig först, aldrig efter.
De senaste två veckorna har vi pratat om konst och hantverk.
All konst är hantverk, allt hantverk är konst.
Men hantverket söker fulländning.
Och konsten söker uttryck.
Därför är hantverkarens jobb alltid det samma.
Upprepning varje gång.
Därför har vi inte två Mona Lisa.
Och Mona Lisa, kan man säga, är en kontrollerad olyckshändelse.
När jag följde gemenskapens steg-
- började jag känna ett enormt energirus.
Jag insåg plötsligt att jag hade varit eller skulle ha varit-
- en skämttecknare, en komiker från början.
"Människor som du inspirerar mig massor."
"Trevligt att träffa dig, Gary. Vem tog du med dig i dag?"
"Var det allt, herrn?"
Jag är personligen ansvarig för kristi lidande
tvångstiggeri
jag kallar min högre makt "Chucky" när ordet gud inte räcker till.
Ni vet dockan i skräckfilmen?
Inte för att jag är livrädd för min högre makt.
Det är för att jag tycker att min högre makt är oförutsägbar.
Det som ni måste förstå, Mina små kultingar, är-
- att vi inte kontrollerar universum. Det fortsätter när vi är borta.
Vi kan inte be om hjälp om vi inte tror att nån där ute kan hjälpa oss.
Ni måste förstå denna princip.
Och det behöver inte vara nån jävla Jesus eller Buddha eller vanna white.
Så jag kan välja Raquel welchs genitalier?
Jag måste avråda från det. För det är inget jävla skämt.
Om du inte kan se utanför dig själv, hitta en högre makt, så är du rökt.
- Tack, Donnie. - Vi ses, Donnie.
- Hej då, John. - Hej då, hans.
Slå er själva med en fjäder, inte ett slagträ.
Jag går ut och röker.
Fastna inte i tron, bara hoppa in och gör det.
Lita på gud, städa huset.
Ta den här boken. Lao zi. Kolla in den.
Där Finns värdefulla ordspråk.
- Behöver du nån information? - Ja, kan du titta på min teckning?
- Och säga vad du tycker? - Ja.
Är det inte sant, senatorn, att ni en gång åt kattskit?
Rösta på pricken
- rätt bra. - Kan du titta på en till?
Ni kommer inte att tro mig.
Men de öppnar en NY Starbucks i er röv!
- Gillar du den? - Ja. Den är bra.
Ja, det är en av Mina favoriter. Tack ska du ha.
Annu?
- John? - Är det du?
Kolla på dig. Du är väldigt stilig.
- Hur har du haft det? - Bra. Gud, du är så vacker.
- Vad är det här? - Jag har fått nytt jobb på sas.
Wow! Sas! Det är verkligen häftigt, va?
- Jag befordrades till gruppchef. - Gruppchef?
Så du är bara uppe i förstaklass med alla snygga affärsmän?
- Ja. Men jag gillar dem inte. - Ska du flyga vidare?
Stannar du i Stan lite? Ska du med ut och käka?
Ja, jag ska övernatta. Det vore jättetrevligt.
Då hittar vi ett ställe där vi kan...
...övernatta.
"Låt mig säga så här: Köp inga hackysackbollar."
- Den är jätterolig. Är det du? - Ja.
- Tycker du verkligen den är rolig? - Ja.
Nu... Kommer jag.
Jag kommer! Jag kommer!
Herrejesus! Jag är hemskt ledsen.
Gud, jag är hemskt ledsen.
Lova att Tim kommer in och serverar frukost samma tid varje morgon.
Donnie, jag ser gymnaster i parken.
- De kanske tränar till nästa os. - Jag menar för helvete allvar.
Jag har sett dem sen jag började min rehabilitering.
De är kanske ett uttryck för din nykterhet.
Du såg dem först på akuten. De kanske stannar för att få det de vill.
- Vad fan vill de då? - Att du ska följa med dem.
Jo... vart då? För de vinkar till mig, vet du.
Till den stora parken i himlen. De kan kalla från den andra sidan.
Ja, det är det jag är rädd för.
- Jag vill inte till parken i himlen. - Tänk inte på gymnasterna.
Gå på mötena, drick inte, läs boken.
Du måste jobba på steg 2. Du måste tro att en kraft större än din egen-
-kan återge dig ditt förstånd.
Ja, ja, ja. Jag vet, jag vet...
Och, förresten, hur skulle du kunna gymnastisera, Callahan?
- Ärligt. - Så himla roligt.
I morgon flyger jag till New York för att festa loss.
- Kul för dig. Det är du värd. - Tack.
Fast kan jag få tag på dig?
- Har du ritat det här? - Ja, jag har ritat allihop.
Det är min pappa.
Det här är jättebra.
- Jaha... - Vi vill ge dig en ruta.
Hej, konstapeln, kolla här.
Vanvördig humor i strålkastarljuset
- jättefint. - Ja, visst är det? Tack.
- Hej, John. Hur är det med dig? - Bra. Titta här.
Lisa, titta! John är med i vanguard.
Jag gillar skuggningen.
- Vill du se? Titta där, vovven. - Har du ritat det?
Hjälp mig. Jag är blind och svart, men omusikalisk.
- Den är stötande. - Stötande?
Där kommer en konstnärskollega. Kolla på det här.
Jag försöker inte sälja nåt. Jag vill att ni tittar...
De publicerade min skämtteckning, era jävlar!
Jag klarar inte det här. Jag ska mörda Tim, min vårdare.
Du kan inte be om hjälp om du inte tror att nån där ute kan hjälpa dig.
Jag ber dig om hjälp, Donnie. Därför ringer jag dig.
Osis. Donnie sitter på planet till New York om en halvtimme.
Jag kommer hem först på måndag. De har ett nytt gaydisco: The Saint.
Jag ska festa med Howard roseman och Andy warhol och bli upptäckt.
Jag skiter i ditt sexliv, Donnie. Säg vad jag ska göra.
- Vilka är de första tre stegen? - Donnie, lägg av.
Steg 1.
1. Jag är maktlös inför alkoholen. Jag kan inte hantera mitt Liv.
2. En kraft större än min egen kan återge mig mitt förnuft.
3. Jag beslöt att lägga min vilja och mitt Liv i min guds händer.
- Så du tror att du är maktlös? - Ja.
Du tror att en större kraft än din egen kan återge dig ditt förnuft?
Och du lägger din vilja och ditt Liv i din guds händer.
Raquel welchs fitta. Det är en större kraft som jag inte gillar.
Kan du inte skicka problemet vidare till Chucky?
Mår du inte bättre redan?
Okej. Jo, men, Donnie, du lurade mig. Jag vet vad Jesus gjorde.
Nej, Callahan. Nej, för fan. Gör en gudkorg.
Skriv ner Dina problem och kasta dem i korgen. Drick vatten.
Gud
om jag är rädd, vem skyddar mig?
Tim. Tim!
Kan du ta upp pappret där och kasta det i gudkorgen?
Jajamän. Det här är faktiskt rätt roligt.
Vissa av oss på redaktionen på Portland state vanguard-
-älskar verkligen din humor.
Men vissa av oss är oroliga för att det kan ha gått för långt.
Vi har 55 brev här från studenter som klagar på Dina skämtteckningar.
"Jag förfäras över era primitiva bilder"-
- "er sjuka humor och fräckheten"...
- Är det på riktigt? - Ja, det är från woodburn Oregon.
Vi har många såna.
Hörni, jag vet att folk har kommit hit för att klaga på mig.
Kristna, homosexuella, lärare, utlänningar, vaktmästare, labbråttor.
Alla tycker att jag är stötande. Vilket är bra. Visst är det bra?
- Vi har en liten hög med hot. - Här är ett från Atlanta week.
- John, det här är upprörande. - Tidningen som Gary Larson ritar i?
Ja. Och de vill ge dig din egen serie.
- Då har det gått för långt. - Menar du allvar?
- Kan vi få hit en mopp? - Vad hände?
Gör det inte när... Ta inte med kisset i bilden.
- De trycker Dina skämtteckningar. - Jag trodde att ni skojade med mig.
Det här är roliga-högen.
Nej.
Inte roliga
den här är till annu.
Rosen är röd, begonian är mjuk. Jag känner Mina händer, men inte min kuk.
Det är riktigt roligt.
- Varför kallar du den Chucky? - Varför inte?
Dagen då jag slutade dricka kände jag en hand på min Axel.
Men när jag vände mig om så var det inget där.
Men jag fantiserade det inte.
Du tittar, men ser det inte.
Eftersom det är formlöst kallar du det osynligt.
Du lyssnar, men hör det inte.
Eftersom det är ljudlöst kallar du det ohörbart.
Du greppar det, men når det inte.
Eftersom det är subtilt kallar du det abstrakt.
Vem är det? Elton John?
Lao zi.
Chucky.
NY kärlek, Donnie?
Nej, nej. Söt pojke, liten penis.
Du blev kanske svag för att kunna bli stark, Callahan.
Vägen till insikt är att känna sig själv.
- Hur känner jag mig själv? - Glöm dig själv.
Vad sa din doktor?
Jag skulle berätta om när jag var i indien, så låt mig berätta klart nu.
Jag körde norrut mot Bombay. Jag skulle träffa en grupp...
Du har berättat den historien redan.
- Har jag? - Ja.
- Med flicktiggaren. - Det minns jag inte att jag gjorde.
Donnie...
Vad sa doktorn?
Jag är rökt.
Jag måste dricka mer vatten.
Det är skönt, tack.
"Bäste mr Callahan. Vi måste tyvärr meddela att er serie är lovande"-
- "men inte av den kvalitet som vi på the new yorker är vana vid."
"Tack för ert bidrag."
Vem läser the new yorker?
"Mr Callahan, ni borde Rita med er andra hand eller bli rörmokare."
"Vänligen-Robert."
Det var originellt.
Tror du det blir roligare om jag kör paramecium, pigghaj-
-schimpans, neandertalare.
Eller ska det vara-
- paramecium, trilobit, rovfågel, lemur, neandertalare?
- Jag vet inte. - Lägg den i "inte klar" -högen.
Hej. John, får jag komma in?
Suzanne. Vilken underbar överraskning.
- Hur fick du pengar till affischerna? - Vänner, familj.
Du måste redovisa det. Alla gåvor och donationer.
Jag bommade en cigg häromdan. Ska jag redovisa det också?
Jag bestämmer inte reglerna. Du måste förstå allvaret.
Dina skämtteckningsinkomster kan göra att du förlorar Dina bidrag.
- Hur undviker jag det? - Det ser inte bra ut för dig.
Vem pratar jag med om de här reglerna?
Hur kan jag straffas för att jag tjänar lite pengar den här månaden?
Mr Callahan, vi har skäl att tro att du inte alltid är helt ärlig.
Jag vill bara inte att du blir av med bidragen.
Varje brev börjar på samma sätt. Det är alltid ditt fel.
Jag kände en kille-
- som var handläggare förut och nu är min kompis.
Han avslöjade för mig att alla självsäkra klienter-
- beskrevs i sina akter som "en labil jävla bråkmakare".
Kan ni fatta den jävla skiten? En labil bråkmakare.
Det är inte klagomålsavdelningen. Vi vill inte höra om Dina handläggare.
Berätta din historia. Tala om dig själv.
Det är mitt Liv. Jag är beroende av dem för allt.
Vad är det med dem som får dig att klaga?
Det handlar inte om handläggaren i sig. Fortsätt.
- Jag kan inte gå. - Varför kan du inte gå?
- För jag råkade ut för en olycka. - För att?
För att det jävla aset Dexter somnade vid ratthelvetet.
- Varför gjorde han det? - För att han var skitfull.
Och varför satt du i bilen?
För att vi skulle till nästa fest. Han körde-jag vet inte varför.
Jag kunde inte köra.
Varför satte du dig i bilen om du visste att han var full?
För att jag var en jävla tonåring! Gör du inga misstag?
Varför satte du dig i bilen med honom om du visste att han var full?
Hade du gjort det just nu? Satt dig i bilen med en som du vet är full?
- Varför gjorde du det? - Jag vet inte.
Jag var så jävla full. Jag var så jävla full...
Jag hade varit full sen jag var ett jävla barn.
Det var så pinsamt, för jag...
Jag kände mig inte älskad. Jag kände mig inte önskad.
Så jag försökte dölja Mina känslor och det funkade.
Jag föddes 1951.
På det gamla st Vincent-sjukhuset.
Jag vet tre saker om min riktiga mamma.
Hon var irländsk-amerikan. Hon var rödhårig.
Och hon var lärare.
Ja, just det... Och hon ville inte ha mig.
Min alienering från min pappa...
Jag har avskytt honom sen jag var elva.
...omfattade till slut hela min familj.
En jul... Vid matbordet...
...så var det ett bråk...
...och Tommy, som var fem år yngre än jag, skrek.
Varje gång min pappa straffade en av Mina syskon-
-i stället för mig-
- gav det mig en skuldfri ursäkt till att fördöma honom.
Det var nog en stor grej.
Jag kände mig aldrig som en del av familjen.
Jag kände mig aldrig som en av dem.
Därför söp jag mig bort från de känslorna.
Jag blev en sån jävla flopp...
...att jag aldrig nånsin förlåter dem.
Jag menar att... Jag menar att de aldrig nånsin förlåter mig-
-för all dum skit som jag gjorde.
- Vad sa du nu? - De förlåter mig inte för min skit.
Att de inte förlåter dig eller att du inte förlåter dem?
- Att de inte förlåter mig. - Du sa att du inte förlåter dem.
Vad har jag att förlåta dem för? Förlåta dem för...?
För att du kände dig som det svarta fåret.
För att de inte var Dina riktiga föräldrar. För att de fick fler barn.
Och din biologiska mamma för att hon lämnade bort dig.
Tänk på mig!
Jag förlåter dem inte.
Du följer schemat perfekt, John. Du närmar dig steg 9-
- då du ska möta dessa människor och förlåta dem öga mot öga.
Var det allt?
Jag trodde-
- att min grupphistoria skulle sluta med en uppenbarelse.
Att jag skulle bryta samman och gråta och vara botad för all framtid.
Nej, men nu känner jag mig inte så annorlunda.
Det känns inte som min stora stund.
Det är din stora stund. Ingen blixt slår ner i dig och botar din skit.
Det blir upptäckter och uppenbarelser och stunder av klarsyn.
Men det här försvinner inte bara. Du måste kämpa med skiten varje dag.
Lite av smärtan och skammen blir kvar där för alltid.
Men du måste kämpa med det, för annars dör du fan.
Tack.
- Mr levine? - John?
Det var så länge sen. Hur har du haft det?
Ritar du fortfarande? Jag minns dig i high school.
Du hade svårt att skissa.
Men sen började du med oljefärg och allt vände. Du var en duktig elev.
- Jag vill bara be om ursäkt. - Be om ursäkt för vad?
Jag strulade på lektionerna och du förtjänade inte det.
- Jag vill bara säga förlåt. - Vad fint att du säger det, John.
Tonåringar har sina faser. Jag såg din potential. Det var huvudsaken.
Jag stal en skjorta här i affären för tio år sen och vill betala den.
Det skulle verkligen strula till vår bokföring.
Ge 5 dollar till välgörenhet. Det gottgör det.
Hej, John.
Säga förlåt mamma + pappa
vad vill du, John?
Jo, jag tänkte bara... Vi har haft en rätt bråkig relation.
Och jag har säkert sårat dig ofta.
Jag insåg att du måste ha ett jättesvårt jobb.
Och jag gjorde det säkert svårare.
Och jag ville be om ursäkt.
Tack för att du ber om ursäkt. Och... Visst, jag förlåter dig.
Jag ritade den här till dig.
- Jösses. - Du kanske kan hjälpa mig.
Jag försöker göra nåt med ku klux klan-gubbar.
- Göra dem mänskligare, för man... - Ku klux klan-gubbar?
För folk tänker alltid på rasister som att de är ren ondska.
- Men de är Dina grannar. - Jag vet inte, jag antar... lakan.
Det jag gillar med lakan är-
- att de är varma och mjuka när man tar ut dem ur torktumlaren.
Älskar du inte när de fortfarande är varma efter torktumlaren?
Dexter?
Kommer du inte ihåg mig? Hur har du haft det?
Jäklar...
Du vet, jag...
...lever fanimej. Jag kör fan bara min pryl här.
- Hur mår du? - Jag mår bra, jag mår jättebra.
- Jag är nykter nu. - Åh fan?
Och det är bra. Det är jättebra.
Jag har också slutat supa av och till i typ sju år nu.
- Jag sabbar allt, jag är en flopp. - Det är okej.
Jag vill hålla mig nykter, men...
Jag var så jävla nära att kontakta dig, men du vet...
Jag bara fegade. Jag är så jävla glad att du är här.
Ja. Jag har tänkt på dig också.
Jag visste inte vad jag skulle säga. Mitt Liv var...
Det Finns inget jag kan säga. Jag kan inte säga nåt.
Det jag har lärt mig är att jag sabbade mitt Liv-
- och det började långt innan jag träffade dig.
Det är okej. Det är det. Ha inte dåligt samvete.
Jag ville faktiskt säga till dig att jag är ledsen.
Vad menar du? Du är knäpp. Vad är du ledsen för?
Det var mitt fel också och det har säkert varit jättesvårt för dig.
Under alla dessa år. Jag vill inte att du ska ha dåligt samvete.
Du behöver veta att jag fick ett bra Liv. Verkligen.
Allt är bra. Det är jättebra.
- Åh fan? - Ja.
- Jag har haft ett jävla skitliv. - Vad tråkigt.
Jag är okej.
Ge mig en kram. Ge mig en kram.
Det är okej.
Hej, mamma.
Du är vacker.
Jag måste nog förlåta dig mer än nån annan.
Jag har förbannat dig. Jag har skrikit åt dig.
Jag tänkte aldrig på hur det kan ha varit för dig.
Det var nog jättesvårt att lämna bort mig. Eller det var det kanske inte.
Men det är också okej.
Jag antar...
Jag antar att jag aldrig hittar dig hur mycket jag än letar.
Jag har kollat upp alla Maggie lynch som jag har hittat.
Jag hittade till och med en som kände dig.
Jag kom nära.
Men, mamma...
Var du än är så vill jag att du ska veta...
...att jag förlåter dig.
Det är okej.
Vad är det där för målning, Donnie?
Jag vet inte.
Jag fick den som jag fick all skit här. Jag ärvde den.
Mina mor-och farföräldrar var typ... Jävligt svinrika.
Så Mina föräldrar växte upp rika.
Och sen växte jag upp svinrik. Det är så dumt.
Det är trevligt, men dumt.
Har du besökt alla som du tyckte att du hade betett dig illa mot?
- Förlåtit alla du ville förlåta? - Ja.
Så... Jag är skuldfri nu, va?
- Steg 10 sen. - Du själv då?
Vad menar du?
Allt handlar inte om din mamma. Du måste förlåta dig själv också.
Förlåta att du lyssnade på Dexter och åkte med honom den kvällen.
Hej, bröder. Hej, Mina vänner. Det är en fantastisk dag i dag.
- Hej. Vad händer, John? - Inte så mycket, vet du.
Det vanliga. Jag tänkte att du kanske ville se det här.
- Vad är det? - Ingenting.
Inga obehöriga-varning! Området bevakas av lesbiska tjejer
den är rolig. Vad är det här? Penthouse. Vad trevligt.
- Bara trevligt? - Det är jättebra.
"Området bevakas av lesbiska tjejer." Lesbiska tjejer är läskiga eller?
Nej, jag säger bara att de kanske vore bra som väktare på byggen.
- Det är en mycket pedagogisk artikel. - Det är bara en skämtteckning.
Hey, John! John! Vad har du?
- Är du beredd? - Ja.
- Ta en titt. - Okej, jag får kolla.
- Okej, den är rolig. - Ja, den är rolig.
- Varför tror du att den är rolig? - Den...
- Man skrattar åt den. - Så rolig är den inte.
Den är rolig för skylten antyder att lesbiska tjejer klår upp dig-
-om du går in. Det är oväntat.
Det är som en varning för vakthundar, fast med lesbiska tjejer.
För penthouseläsarna spelar det på mäns delade rädsla för kvinnor.
Bara den här oväntade gemensamma rädslan.
Vad är läskigare än en grupp kvinnor som inte behöver män?
Det är skitroligt också. Och det lesbiska utropstecknet.
Får jag bjuda er på en öl? Vad dricker ni?
Cerveza? Vill du ha en cerveza?
Kan jag få tre cerveza? Nej, öl till alla!
Hej, John. Vad har du till oss?
- Det här är jättebra. - Det här kom till dig, John.
Du går på tok för långt när du driver med kortvuxna.
Jag slutar läsa tidningen nu.
Callahan! Jag älskade advokatskämtet!
Min klient motsätter sig rättegångens oändliga förseningar.
Advokatarvodena, säger han, blir alltmer smärtsamma att uthärda.
- Hej. Jag älskade ditt jesusskämt. - Verkligen?
Tack gode gud att det är fredag.
Dina skämtteckningar är vidriga. Du borde kickas från tidningen.
- Hon var verkligen arg. - Jag gillar de reaktionerna mest.
Annu, titta här.
"Harmonisk backpackerkille som bygger 1500-talsstränginstrument"-
- "söker radikalt feministhushåll som inte retar mig för Mina testiklar."
- Det här är helt overkligt. - Det verkar inte så konstigt, John.
- Du lever bara i det förflutna. - Lever jag i det förflutna...?
Hej då så länge.
- Jobbar du på din nykterhet? - Jag jobbar fortfarande på den.
- Avslutar du alla nivåer? - Ja.
- Jag talade på ett möte förra veckan. - John...!
Det är jättebra. Jag älskar steg 12.
Ja, jag menar... Jag var fortfarande nervös.
Men... Jag vet inte, jag ger tillbaka.
Har du förlåtit dig själv än?
Jag tror det.
Vad förlät du dig själv för?
Jag förlät mig för... Att jag letade efter bättre brudar.
Har jag nånsin berättat hur jag håller mig nykter?
Jag levde ihop med en kille länge.
Han var underbar, en fin människa.
Men jag var väldigt egoistisk.
Jag var helt förstörd.
Han kom hem en dag och jag låg och krampade på golvet.
När jag blir sugen på en sup-
- tänker jag inte på mig själv eller mitt Liv.
Jag tänker på honom. På hans min.
Jag vet inte hur många fler såna här samtal vi kommer att ha.
Jag ser gymnasterna på gräsmattan, John.
Säg inte så.
En stor del av aa är att förlora människor som man inte vill förlora.
Genom att vara en förebild för världen...
...blir den eviga kraften din...
...och du återvänder till det gränslösa.
Lao zi.
Chuck E. Cheese.
Jag är nog fortfarande lite egoistisk.
Jag hjälpte er mycket för att det hjälpte mig.
Mitt tolfte steg, att vara sponsor.
Du var så jävla jobbig, John.
Förlåt. Du är bäst, Donnie.
Du hjälpte mig. Du hjälpte oss alla.
Det är svårt att lära folk att tro.
Ge mig en kram.
Kom här.
- Drick vatten. - Du med.
Det funkar inte.
Det gör verkligen inte det.
Adios, amigo.
Han hade alltid ascoola scarfar.
- Han ser ut som en trollkarl. - Med tiden blev Donnie svårt sjuk.
Sen fick han veta att han hade aids.
Det var sista gången som jag träffade honom innan han dog.
Sanningen gör ont. Ja, tyvärr.
- Ska du hänga med till skejtbanan? - Ja, absolut! Var är det?
- Ner på gatan där borta. - Visa mig vägen.
- Däråt. - Däråt?
Jag vill tacka alla som gjorde det möjligt för mig att vara här i kväll.
Jag känner mig...
...stimulerad, magisk.
På nätterna verkar jag tänka klarare.
Jag jobbar hårt, men det känns inte som jobb för mig.
Dagtimmarnas intellektuella virrvarr upplöses i min hjärna-
- som rör sig på ett nästan instinktivt, djuriskt sätt.
Jag är lycklig.
Jag struntar i att jobbet eller socialen-
-ger mig gråa hår, för...
...idéer och bilder strömmar genom mig-
-och ner på pappret.
Jag vill tacka alla de som gjorde det möjligt för mig att vara här i kväll.
För utan er-
- tror jag inte att jag hade klarat det.
Ja, John, kom igen!
Text: Thomas Jansson Scandinavian text service 2018
ansvarig utgivare: Kristina pesznecker scanbox entertainment Sweden ab